Суліцький, Вадим Володимирович та Кобець, Михайло Олександрович (2022) Підготовка дітей сиріт і позбавлених батьківського піклування до самостійного життя в суспільстві The IХ International Scientific and Practical Conference «Advancing in research, practice and education». с. 100-105. ISSN 979-8-88526-745-8
![]() |
Текст
V_Sulitskyi_M_Kobets_SPSR_IL.pdf Download (237kB) |
Анотація
За офіційними даними [1], в середньому, за рік в Україні сиротіє біля 10 тисяч дітей. Зараз у державі зареєстровано майже 69 тисяч дітей сиріт і позбавлених батьківського піклування. З них понад 63,5 тисячі дітей перебувають у закладах сімейної типу; близько 4 тисяч – проживають в інтернатних закладах, а ще більше тисячі – навчаються у закладах професійно-технічної освіти. Кількість дітей після закінчення навчання в інтернатному закладі, які перебувають у складних життєвих обставинах, величезна. Більшість із них продовжують навчання у професійно-технічних училищах, а після або під час навчання йдуть працювати на підсобні роботи. Це відбувається тому, що в нашій країні зараз немає «інститутів» (програм) щодо підготовки дітей, які перебувають в інтернатах, до самостійного життя в соціумі, а діяльність у цьому напряму вихователів, педагогів і психологів цих закладів заангажована та носить формальний поверховий характер. Наразі, цим займаються лише волонтери громадських організацій. Окрім перелічених причин, ми можемо виділити такі: низький рівень спроможності інтернатних закладів реалізовувати діяльність, яка спрямована соціалізацію дітей сиріт і позбавлених батьківського піклування; недостатній дидактичний потенціал інтернатних закладів щодо професійної (спеціальної) підготовки психологів і вихователей з питань підготовки випускників до життя в соціумі; недостатній рівень соціально-правової та психологічної обізнаності дітей сиріт і позбавлених батьківського піклування через їх низький освітній рівень базової середньої освіти. Як наслідок, існуючої проблеми, за нашим досвідом роботи в пенітенціарній установі, серед засуджених за кримінальні правопорушення майже 60% – це колишні випускники інтернатних закладів, 20% із них мають позитивний ВІЛ-статус, а серед схильних до вживання психоактивних речовин цей показник складає 70%. Майже одна чверть із тих, хто отримав житло від держави втрачають право на її власність впродовж перших двох років (продається або відбирається за борги). Якщо не почати вирішувати проблему соціалізації дітей сиріт і позбавлених батьківського піклування під час навчання, негативні тенденції будуть продовжувати зростати. Це головний ризик для державної політики, що стосується соціального захисту, соціального забезпечення та соціального супроводу даної категорії громадян України.
Тип елементу : | Стаття |
---|---|
Ключові слова: | діти-сироти; діти позбавлені батьківського піклування; життя; соціум; підготовка; суспільство |
Типологія: | Це архівна тематика Київського університету імені Бориса Грінченка > Наукові конференції > Міжнародні |
Підрозділи: | Це архівні підрозділи Київського університету імені Бориса Грінченка > Факультет психології, соціальної роботи та спеціальної освіти > Кафедра соціальної педагогіки і соціальної роботи |
Користувач, що депонує: | доцент Вадим Володимирович Суліцький |
Дата внесення: | 25 Бер 2022 07:02 |
Останні зміни: | 25 Бер 2022 09:54 |
URI: | https://elibrary.kubg.edu.ua/id/eprint/40887 |
Actions (login required)
![]() |
Перегляд елементу |